Образ переселенців із Клюків у польській публіцистиці, який розкриває проблему корінного населення під назвою словінці у післявоєнний період (до середини 1970-х рр.): Obraz osadników z Kluk w polskiej publicystyce prezentującej problem ludności rodzimej zwanej Słowińską w okresie powojennym (do połowy lat 70. XX wieku) - Масталерж-Кристянчук, Малгожата (Історико-політичні проблеми сучасного світу, 2025)
Метою статті є визначення особливостей проживання іммігрантського населення в селі Клюки Поморського воєводства Польщі після 1945 року, на підставі журналістських текстів, що стосуються місцевого корінного населення, як єдиного джерела знань з цієї теми на той час. Після Другої світової війни преса відігравала важливу роль у формуванні знань і світогляду польського суспільства, будучи тривалий час практично єдиним носієм інформації. На сторінках газет обговорювалися питання історії та повоєнного життя корінного населення в районі озер Лебсько та Гардно, які називалися Словінськими. Зокрема, чимало уваги приділялося жителям села Клюки. Його залишили в Польщі як доказ слов’янського характеру частини поморських земель. У десятках статей на цю тему також обговорювалась проблема нових мешканців Клюків – переселенців, які прибули сюди з середини 1946 року. Зазначалося, що ці переселенці завдавали багато шкоди місцевому населенню. Маючи перед собою попередніх власників окупованих хуторів, які донедавна жили в німецькій державі і розмовляли німецькою мовою – вони поводилися з ними як з німцями, з усіма наслідками. Незважаючи на заклики громадських активістів, журналістів та науковців втрутитися та допомогти жителям цієї території, влада не змогла впоратися з цією проблемою. В роки більшої свободи слова журналісти повідомляли про поведінку переселенців тільки з негативними оцінками. Одні і ті ж імена повторювалися знову і знову, а інших поселенців, які приходили до Клюків і поводилися належним чином просто ігнорували протягом тривалого часу. Тоді утвердився образ переселенця в Клюках як жорстокої людини, позбавленої моралі, п'яниці і злодія. Хоча з плином часу та припиненням конфліктів такий образ природно пом’якшився, аналіз журналістських текстів доводить, що оцінка поведінки решти переселенців, які завжди залишалися в тіні своїх особливо помітних сусідів, ніколи не змінювалася і підтверджує гіпотезу про необхідність детального дослідження історії переселенців у Клюках.